Zatara, brod ne može više izdržati,
a dolje ima još 8 sanduka!
Da li me razumiješ?
Ti si najbogatiji čovjek, za koga sam ikad čuo.
Koji god da su tvoji problemi, sad su gotovi.
Što želiš kupiti?
Osvetu.
Dobro, osvetu. Tko?
Dangler, Vilfor,
Fernand i Mercedes.
Dobro.
Pobit ćemo te ljude, a onda ćemo trošiti blago.
Ne, proučavat ćemo ih, učit ćemo njihove slabosti.
Zašto ih jednostavno ne ubijemo? Ja ću to uraditi.
Otići ću u Pariz... bam, bam, bam, bam!
Bit ću nazad do kraja tjedna. Idemo trošiti blago.
Zašto je to loš plan?
Smrt je suviše dobra za njih.
Moraju patiti, kao što sam ja patio.
Moraju vidjeti svijet, koji je...
otrgnut od njih, kao što je bio otrgnut od mene.
Bit će ti potrebno bolje ime nego što je Zatara, ako želiš to postići.
Onda ću postati grof.
Želim vam dobar dan, gospodine.
Ovdje sam da bih kupio, vaš prelijep dom.
Vrlo duhovito! Dat ću da te išibaju!
Sad, bježi s mog imanja, skitnice,...
prije nego što pustim pse na tebe, jesi li čuo?
Hvala.
Dame i gospodo,
s velikom čašću vam predstavljam njegovu milost,
grofa Monte Krista.
Predivno je.
Pozdravi.
Moj dragi grofe, dopustite mi da vas predstavim mom mužu,
gospodinu Vilforu, javnom tužiocu.
Vrlo ljubazno od vas, što mislite na nas.
Ja sam taj koji je počašćen vašim prisustvom.
Sada, molim vas, uživajte večeras.
Što znamo o njemu?
Ne mnogo.
Gdje su? Jesi li siguran da si ih pozvao?
Da, vaša milosti.
Ali sam upravo saznao, da se grof Mondego odmara večeras.
Sutra ujutro ima sastanak, koji ne smije propustiti.
Rano si ustala draga.
Da li je Viskon Turvil mrtav?
Ukoliko njegovo srce nije smješteno na nekom drugom mjestu,
mislim da jeste.
Neka mu Bog podari mir.
Nije ništa više radio, nego branio porodičnu čast.
To mu je mnogo dobrog donijelo.
Njegova žena i ja bili smo sretni u svojoj strasti. Ti si bila sretna u neznanju.
Sad je Vikont, hrabro obranio svoju čast,
a ti si povrijeđena.
- Ona je povrijeđena, a on je mrtav. - Ne laskaj sebi.
Niti sam bila sretna, niti u neznanju...
znajući za tri zadnje žene, prije gospođe Turvil.
Žao mi je što si bila ponižena.
Pariz i ja nismo baš najsretnija kombinacija za vjernost.
I otkada je moj pokušaj, diskrecije propao,
čini se da baš nema svrhe, dalje se pretvarati.
To je u stvari... rasterećenje.
Slažeš li se?
Njegove finanzije?
Gubi novac po raznim kazinima.
Čak ga i ne varaju.
Jesi li pogledao, kako stoji s brodovima?
Zadužio se u banci prije par godina za vlastiti brod.
Ne koristi Danglerove. - Pobrini se da do sutra ta banka bude naša.
Reci drugim brodskim kompanijama, da se klone Mondega.
Želim da dopuže natrag do Danglera.
Sad reci to svim trgovcima.
Pokušajte shvatiti.
Spremna je za isporuku, ogromna pošiljka pamuka...
i podmirit ću dugove za brod, čim je isporučim.
Dakle, očigledno je da mi treba brod kako bih je mogao isporučiti.
Na žalost, banka to više ne može produžiti grofe Mondego.
Predlažem vam da smislite, drugi način prijevoza.
Vidi, vidi, čemu dugujem tu čast, grofe Mondego?
Ne znam zašto si me izbjegavao, svih ovih godina.
- Spreman sam zanemariti, tvoju krivicu...
i možda obnoviti našu suradnju.
Posao baš ne ide najbolje ovih dana?
Zatara?
Jakopo.
Zar si pao s kreveta?
Nakon 13 godina spavanja na kamenu, ne mogu.
Majko Božja!. Boli li to?
Imaš li razloga što si došao?
Mondego ima sina.
- Albert želi razgovarati s nama. - Ne sada!
Reci mu da pokušavam zaštititi, njegovo nasljedstvo.
- Misliš da će prokockati svoje, kao što si ti svoje prokockao?
Nisam primjetio da si se žalila kad sam te uzdigao iznad nivoa ribareve kćeri.
Molim te, moram ovo dovršiti, a onda izlazim.
Smijem li te podsjetiti, ljubavi, da u Parizu ima mnogo ljubavnica,...
ali sina imaš samo jednog.
Uđi, Alberte.
- Za ime Boga, budi kratak. - Hoću, oče.
- Nekoliko mojih prijatelja ide za vikend, na karneval u Rim.
Htio bih im se pridružiti. - Rim?
Bez pratnje? Tek ti je 15 godina. - Skoro 16.
Neka mi to bude rođendanski poklon, molim te, oče.
- Neću upasti ni u kakvu nevolju. - Ne.
Naravno da može ići. Moći ću u miru i tišini raditi.
Rim!
Alberte! Alberte!
- Ovamo! Ovamo! - Ovamo!
Gospođice!
Ne možete se zauvijek skrivati.
Gospođice?
Tko ste vi i zašto to činite?
Mi smo loši momci i tražimo novac. - Novac mi je u prsluku.
- Više nije. Usput, ne radi se o tvom novcu.
Ti si jedini sin, grofa Mondega, zar ne?
- Otkup? - Pošaljite pismo i pustite me na miru.
Volio bih da je to tako lako, ali pismo neće stići do tvog oca još 2 tjedna,
a onda će početi beskrajne rasprave o tome jesmo li te već ubili.
Ne, pismo nije zgodno. Možda da mu pošaljemo tvoj prsten...
- Da, na mom prstenu, je Mondegov grb.
...dok je na tvom prstu?
Slušajte me, gadovi.
Ja sam Albert, sin Fernanda, grofa Mondega,
i posljednji put ste se nasmijali, na moj račun.
- Učinite što morate. - Ako baš insistiraš. Pepon, nož.
Prereži užad,
ili ću biti prisiljen, razrezati vaša jadna tijela.
Odmah!
- Za mnom, mladiću. Vidiš izlaz? Čekaj me tamo.
- Ne znam kako da vam zahvalim. - Idi. Poslije ćemo razgovarati.
- Dobro ste to napravili, gospodo.
- Puno hvala, Vaša Visosti.
Alberte!
Jesi li dobro?
- Gospodine, spasili ste mi život.
Bio si na teškim mukama.
Ti si poseban mladić.
- Sutra moraš doći kod mene, na doručak.
Slažeš li se?
Slažem.
Mogu li znati tko ste?
- Za sada tvoj prijatelj. Sutra tvoj domaćin.
Još neke formalnosti moramo obaviti,
grofe od Monte Crista.
Čeka vas vani.
- Pokazao je priličnu hrabrost, u tunelu.
Htio je izdržati do kraja.
Da, Vaša Visosti.
Mladiću...
Alberte, uđi.
Uđi.
- Kakva noć. - Da...
Kakva pustolovina...
- Sve je pustolovina kad si mlad.
- Nešto me zbunjuje, gospodine.
- Kako ste znali da sam otet?
Imam dobre veze,
neke baš nisu, iz najuglednijih krugova.
Dobro plaćam kako bih bio obavješten o svemu što se događa u gradu u kojem odsjedam.
A otmica grofovog sina je nešto, što treba znati.
- Ali zašto biste riskirali život, zbog mene?
Sin si uglednog gospodina.
- To je bilo najmanje, što sam mogao učiniti.
Sudeći po tvom karakteru i ti bi to učinio.
- Otac će biti ponosan na tebe.
Morate doći u Pariz i upoznati moje roditelje kako bi vam se osobno zahvalili.
- Na žalost ne mogu. Poslovi...
- Molim vas, to je pitanje časti.
- Jakopo? - Izvolite, Vaša Visosti.
Kako stojimo s onim Spadinim poslom?
- Još uvijek je zlato... - Brodovi su...?
Oprostite, Vaša Visosti. Brodovi su na prijelazu...
blizu Marseillesa.
Kad pristižu? - Neće još slijedeća tri tjedna, Vaša Visosti.
Tri tjedna? To je više nego dovoljno vremena da posjetite Pariz.
- U redu. - Sjajno.
- Doći ćete baš na vrijeme. - Za što?
- Sretan rođendan. - Hvala.
Grof od Monte Krista.
Grofe!
- Alberte. - Vaša Visosti. Oče!
Dozvoli da ti predstavim, grofa Monte Krista.
- Zadovoljstvo mi je. - Meni je zadovoljstvo, grofe Mondego.
Već neko vrijeme se radujem, ovom trenutku.
Ja sam počašćen, jer mogu zahvaliti vama...
što ste mi spasili sina.
Ovo je grofica Mondego.
Mercedes.
Grofice.
Trebali biste biti majka kako biste razumjeli zahvalnost za to...
...što ste učinili za mog sina.
Gospodine, nikada vam to neću zaboraviti.
Molim vas, gospođo,
nije to ništa.
Siguran sam da mi se za mjesec dana nećete sjećati ni imena.
Smijem li vam oteti suprugu?
- Molim? - Za valcer.
Naravno.
Nije li divan, oče?
- Što je? - Ništa.
Samo me podsjećate, na nekoga iz prošlosti,...
nekoga tko mi je bio vrlo drag.
- Polaskan sam. Što se s njim dogodilo?
Umro je.
Ali ja nisam taj.
Gospodin i gospođa Vilfor.
Što oni rade ovdje?
Tužitelj Vilfor.
- Što vi radite ovdje? - Oh, gospođo Vilfor, gospodine.
Drago mi je da ste me došli vidjeti, dok sam još u gradu.
Bili smo ugodno iznenađeni kad smo primili vašu poruku. - Hvala.
Ispričajte nas, moram razgovarati s vašim mužem.
Rekli su mi da ste vi stručnjak, u tumačenju zakona.
Ima nekih stvari oko kojih, biste mi možda mogli pomoći.
Ispričajte me.
- Fernande. Fernande! Zdravica.
- Ne sada. Imam nekog posla.
- Naši gosti to očekuju. Albert to očekuje.
- Ti to uradi. Siguran sam da će biti odlično.
Ti si mu otac.
To je najmanje što možeš učiniti. Znaš koliko ti se divi.
Onda će mi oprostiti.
Ali...
Mislim da smo se dogovorili da se nećemo družiti u javnosti.
- Kako sam mogao odbiti, grofa Monte Krista?
Lijepo.
- Što znaš o njemu? - Stranac je...
i bogat.
Čuo sam da je pomogao tvom sinu.
- Zašto traži tvoj savjet? - Zašto bih ti to rekao?
- Kad se moj sin vratio iz Rima,...
spomenuo je kako je čuo, da Monte Kristo očekuje brod.
Također je rekao, da je čuo riječ "zlato"...
...i "Spada".
Ne misliš valjda...
da je Monte Kristo, pronašao Spadino zlato.
Prije manje od sata tražio je da mu pomognem oko dosadnih kontrola,...
prtljaga koja dolazi iz Marseillesa.
Mogao bih ga uhititi.
- Nemoj. Samo ga lišimo toga.
- Što predlažeš... - Znam nekog tko se time bavi.
Reci Monte Kristu da ćeš mu to prevesti preko carine,...
ali da će to onda morati, ostati u luci preko noći.
Ja ću to tada premjestiti, na svoj porodični posjed u Bušonu,...
gdje ćemo se naći drugi dan.
Tražim 70 posto.
A sada dobijaš samo 50.
Dogovoreno.
Dame i gospodo,
na žalost, moj je suprug zauzet poslom.
Sad je meni prepušteno...
da vam ponovno predstavim...
grofa Monte Krista.
Vidite, drznuo sam se zamoliti grofa...
da mi dozvoli, nazdraviti Albertu danas.
Bio sam strašno uporan, ali veliko je milosrđe našeg domaćina...
koji se nerado odrekao, očinskog prava...
kako bi ugodio gostu,...
pa makar i tako dosadnom kao ja.
Albert je učinio, mnogo više nego ja...
kad sam mu pružio pomoć u Rimu.
Kad sam ušao u katakombe...
vidio sam kako razbojnici, koji su privezali Alberta uz zid,...
prijete da će mu odsjeći prst i poslati ga ocu...
kao dokaz da su ga oteli.
Gospode!
Njegov je odgovor bio: "Učinite što morate."
Život je oluja, mladi moj prijatelju.
U jednom trenutku je sunčano,...
a samo trepneš i već je oblačno.
Pravi si čovjek...
po onome kako se ponašaš, kad je oluja.
Moraš se suočiti s olujom i povikati, kao u Rimu.
"Učinite što morate,...
a ja ću učiniti svoje."
Tada ćete svi vidjeti takvog, kakvog te mi vidimo,...
kao Alberta Mondega, muškarca.
Edmonde, Vilfor mi je rekao, da su te smaknuli.
- Je li? - Bože!
- Grofice, griješite. Vratite je Mondegu. - Ne.
Gospođo, samo brinem za vaš ugled. - Preklinjem te, Edmonde.
- Baš me briga kako si se vratio. - Ja nisam taj Edmond.
- Prestani! Prestani! Prestani!
Što si onda?
Duh? Neki duh koji je me došao mučiti?
Tog Edmonda... da li ste ga voljeli?
Da.
Koliko dugo?
Cijeli svoj život.
A koliko je prošlo od njegove smrti kad ste se udali za grofa?
To nije pošteno.
Doveli smo vas kući, grofice.
U pravu ste. Vi ne možete biti moj Edmond.
Pa, eto. Recite to sebi.
Edmond Dante je mrtav. Laku noć.
Grofice.
Ako mi se ikad pokušaš, petljati u poslove,...
obećavam ti da ću dovršiti ono što sam započeo onog dana kad smo se upoznali.
Razumiješ?
Razumijem da si ljut. Ljut?
Neprijatelji mi savršeno, upadaju u zamku.
Ljuti ste, Vaša Visosti, jer ne marite za ovo:
Imate sreću, predivnu ženu koja vas voli.
Uzmite novac i ženu i živite svoj život.
Prestanite s ovim. Uzmite što ste osvojili.
- Ne mogu. - Zašto ne?
Još sam uz tebe, Zatara.
Zakleo sam se. Štitit ću te.
Čak ako to znači da te moram, zaštititi od tebe samog.
Odvest ću te kući.
Idem pješice.
Stavi dva kofera na "Faraona", kao naš dio.
Mondego neće primjetiti.
Idemo. Ukrcajte se.
- Filip Dangler? - Molim?
Optuženi ste za krađu blaga, s trgovačkog broda.
To je glupost.
To možemo lako riješiti.
Ovi ljudi će pretražiti vaš brod.
Grof Mondego mi je namjestio.
Ali neću visiti zbog njega.
Tko ste vi?
Ja sam grof od Monte Krista. Ali prijatelji me zovu Edmond Dante.
Dante?
Pokosi ga prije nego što progovori.
Ne radi to. Previše je...
Dragi moj Vilfore.
Nadam se da ti neće smetati, ako ti se pridružim na kratko.
Vaša Visosti, nisam vas očekivao.
Htio sam vam osobno zahvaliti, na pomoći oko broda.
A to... sve sam ranije sredio.
Obećavam da više neće biti problema.
Sjajno. Mislim da bi ovo mogao biti početak duge i plodne suradnje.
Govoreći o tome, mogu li nešto pitati?
Da, naravno, samo izvolite.
Zanima me...
zašto ste grofici Mondego, prije 16 godina...
rekli da je Edmond Dante smaknut?
Ne razumijem. O čemu vi to govorite?
To je vrlo jednostavno pitanje.
Kako znate za to?
To je...
Stvarno je dosta.
Ne razumijete. Dante je primio pismo od Napoleona.
To je bila čista izdaja. Ali obojica znamo da ga nikad nije dostavio.
Strpati čovjeka u zatvor znajući to, prilično je pokvareno. Ali recimo...
Vaša Visosti ne znam što je izazvalo ovaj nastrani razgovor.
Sad postavljam sebi pitanje, "Što je moj stari prijatelj Vilfor mislio postići...
izjavivši Mercedes, da je Edmond Dante mrtav?"
Odgovor je... apsolutno ništa.
Baš kao što ste rekli, ništa. Pa, zašto...
Ali ako moj stari prijatelj, sada glavni tužitelj u Francuskoj,...
nema ništa od te laži, tko ima?
Dragi grofe, zaista je vruće ovdje, a vi ste potpuno obučeni.
Vrijeme je da obojica izađemo. Mislim da je glavni dobitnik...
Fernand, grof Mondego.
Ne razumijem što ovaj razgovor, ima s našim poslovnim odnosom.
Reći ću vam.
Sjednite, Mondego.
Ja sam ambiciozan čovjek. Moje su ambicije veće...
od lova na Bonapartiste.
Sad s razjarenim Napoleonom, sam...
recimo to tako... kao trn u oku.
Nekad je to bilo samo antipatično, sada je smrtonosno.
Postani ti smrtonosan. Stvar je takve prirode...
da je ja osobno, ne mogu prihvatiti.
Imam prijedlog.
Kako ti je otac?
Živ je, na žalost.
Djelimo istu nesreću.
Sjećate se?
Zašto su ova vrata zaključana?
Zahtjevam da me smjesta pustite, iz ove prostorije.
Dokazali ste da mi niste prijatelj.
Vaš je otac bio odani Napoleonov pristalica, zar ne?
Vjerovatno uključen u plan, Napoleonovog bijega s Elbe.
Car uskoro dolazi.
Prilično nezgodno djelo, za državnog službenika.
Ali onda je umro, iznenada i u pravom trenutku ubijen, također prije 16 godina.
Car Napoleon.
Ubojstvo nikad nije razjašnjeno. Koliko ste tragali za njim?
Nemate dokaza ni svjedoka.
Imate samo teoriju. Samo nagađanja.
Naprotiv. Imam grofa Mondega.
Mondego! Zašto?
Zato što se vaš sin, nije mogao odvažiti.
Mondego je taj, koji je povukao okidač.
Nikad to ne bi priznao.
Imate pravo, ne bi.
Ali vi ste upravo priznali.
Gospodine Vilfor, uhićeni ste zbog zavjere i ubojstva.
Sjećaš se?
Dante?
S komplimentima od gospodina.
Nisi mislio da ću to tako, lako učiniti, zar ne?
Edmonde?
Mislio sam da smo završili, razgovor u kočiji.
I ja.
Dok nisam shvatila...
da si izgovorio ime "Dante".
Ime koje ti nisam spomenula.
Što hoćeš od mene?
Želim te zaboraviti,...
kao što si, očigledno, ti zaboravio mene.
Tražim samo nekoliko odgovora i otići ću zauvjek.
Reci pitanja.
Gdje si bio?
13 godina u Shato d'if...
i svuda drugdje gdje možeš zamisliti.
U Šato d'lfu 13 godina.
Jesi li patio?
Jesi li sad završila? Puno mi je toga na pameti.
Što se poslije toga dogodilo? Puno toga.
Zašto nisi došao k meni? Zašto ti nisi čekala?
Udala si se za čovjeka, koji me je izdao...
Rekla sam ti one noći na stjeni, sjećaš se?
Da ga nikad neću skinuti s prsta. I nisam.
Zašto? Znaš ti zašto.
Ako si me ikad voljela...
pusti me sad da mrzim.
To je sve što imam.
Pusti to, Edmonde. Pusti to.
Ne znam kakve se mračne zamisli, kriju u tebi.
Niti znam tko je smislio...
da živimo jedno bez drugog, ovih 16 godina.
Ali Bog nam nudi novi početak. Bog?
Ne odbijaj njegovu ruku.
Mogu li mu ikad pobjeći?
Ne. On je u svemu.
Čak i u poljupcu.
Gospođo!
Gdje je grof?
Grof bi volio, da mu se pridružite popodne.
Pridružim? - Da...
u odlasku iz zemlje, s vašim sinom.
Imam nekoga, tko će vas odvesti kući...
i tamo me čekajte.
- I samo... - Hvala vam!
- Da, da, ali... - Moram kući, spakirati se.
Da, da...
Gdje je grof? Gore.
Što se dogodilo?
Bankrotirao sam. Dospjela su sva moja dugovanja.
I uhapsit će me. Zbog čega?
Otmice, korupcije i ubojstva.
Jesi li to sve i počinio? - Da.
Jednostavno sad nije vrijeme za razgovor. Žandari pristižu,...
zato požuri i spakiraj nešto.
Ne idem s tobom, Fernande.
Žena si mi.
Sve sam organizirao.
Bit ćemo dobro zbrinuti.
Sad idi i pronađi mog sina.
On nije tvoj sin. - Molim?
Albert Mondego je sin Edmonda Dantea.
Što misliš zašto sam se požurila udati za tebe nakon što je Edmond odveden?
Kopile.
Koji si ti licemjer.
Znači, on je kopile mrtvog izdajnika.
Uvijek je bio pravo razočaranje.
Zbogom, Mercedes. Sviđala si mi se nekad.
Ti se meni nikad nisi sviđao.
Što je ovo?
Monte Kristo.
Kralj tebi, Fernande.
Edmond?
Ali kako...
Kako sam pobjegao? Teško.
Kako sam planirao ovaj trenutak? Sa zadovoljstvom.
Znači, ti uzimaš Mercedes?
I sve ostalo...
osim tvog života.
Zašto to radiš?
Kompliciano je.
Recimo samo da je to osveta, za to što si mi ukrao život.
Vidim da te netko učio mačevanju.
Kako si se ikada mogao nazivati, mojim prijateljem?
Bili smo prijatelji, Edmonde.
Poslao si me u pakao.
Zašto?
Osveti se.
Ali znaj da je krv, koju prolivaš plemićka.
Krv kakva nikad neće teći, tvojim žilama.
Jednako si toliko grof, koliko i ja običan čovjek.
Nemaš to u sebi.
Dodirni ga i ubit ću te. Dozvoli mi da ti objasnim.
Već je objašnjeno. Razgovarao sam s gospođom Vilefor na ulici.
Rekla mi je kako sam bio glup, dopustivši prijatelju...
grofu Monte Kristu, da se uvuče u naše živote.
Alberte, slušaj me. Neću.
Oprosti mi, oče, što sam bio takva budala.
Bio si prevaren. Naravno da ti opraštam.
Ti si mi bio prijatelj. Ugledao sam se u tebe.
Postoji povijest, o kojoj ništa ne znaš.
Volio je tvoju majku, a ona je sad izabrala mene.
Sad je namjerava oteti. - Laž. Miči mi se s puta.
Dječače, ako budem morao, ubit ću te.
Neću sad prestati.
Ni ja. Pa neka bude tako.
Ne!
Alberte,
pronašla sam pismo, u kome si napisao kuda ideš.
Ali sad ti moram nešto objasniti.
Odakle zapravo potičeš.
Alberte, ti si sin Edmonda Dantea.
Čovjeka koga poznaješ, kao grofa Monte Krista.
Bojim se da je to istina.
Ti si živi dokaz da je tvoja majka bila jednaka kurva...
u mladosti kao i danas.
Ti...
Pustio bi me da se borim s njim?
Ništa dobro nisam učinio, zar ne?
Fernande, preklinjem te. Dosta je!
Dosta je toga.
Samo idi. Smatraj to milošću.
Milošću, Fernande.
Imaš samo jedan hitac, a trebat će ti više od toga da me zaustaviš.
Onda ću pucati tamo, gdje će biti najveća šteta.
Ne!
Majko! Majko!
Bože moj! Bože moj. Pogledaj što sam učinio. Jakopo!
Još jednom, Zatara,...
Bog te gleda krajičkom oka.
Preživjet će.
Edmonde!
Molim te, nemoj ići tamo. Ne idi.
Edmonde, ne idi.
Pokušaj. Nemoj nikad odustati.
Zatara,
moraš to dovršiti.
Čak će i svećenik to razumjeti.
Edmonde! Molim te, ne odlazi.
Pazi na majku.
Ne bih mogao živjeti u svijetu u kome ti imaš sve, a ja nemam ništa.
Gdje ti je nestala milost?
Ja sam grof, nisam svetac.
Šato d'If - Tri mjeseca kasnije.
Bio si u pravu, svečeniče. Bio si u pravu.
Ovo obećavam tebi
i Bogu:
Sve što sam iskoristio za osvetu,...
sad ću iskoristiti za dobro.
Počivaj u miru, prijatelju.
Onda, Zatara,...
bolno, a?
Ne.
Kupio sam ovo mjesto misleći, kako ću ga jednog dana srušiti.
Ali jedini koji su mi važni...
napuštaju ovaj otok sa mnom.
"Bog će mi suditi pravedno."